Autor: Sarouš (s.jer[zavinac]seznam.cz)	Stáhnuto ze serveru: http://ceskyjazyk.zde.cz

KOUZELNÝ PRSTEN
(vypravování)

Je chladný jarní podvečer, příroda se probouzí ze zimního spánku a v jedné rodině se jako každý večer děje něco divného. Petr, který je nejmladší z celé naší rodiny, zůstal ten den sám doma. I když se bál, nikdy to nepřiznal a statečně se odhodlal každou záhadu vyřešit, ale jsem si jist, že v sobě vždycky měl alespoň trochu strachu. Byla právě sobota a všichni kamarádi mu odjeli na chatu, byl sám a tak se nudil, že si musel něco najít na hraní. V tom přemýšlení uslyší divné zvuky. Jasně, že se lekne, ale najde v sobě odvahu a jde za tím zvukem. Šlo to od krbu. Pomalu a statečně se přibližuje k té věci a najednou si uvědomí, že by to mohl být vítr, který se vždycky ozývá z krbů. Ale také si nemohl odpustit se tam jít alespoň podívat. Strašně ho polekala záře, která osvětlovala celý pokoj a když se blížil blíž, uviděl "prsten". V tu chvíli se mu vybavilo tolik nápadů, jak dá mamince dáreček, ale náhle mu prsten něco jako napovídal. Rozuměl tomu něco jako přání, ale za chvíli nebylo slyšet nic. Došlo mu... "Mám si vybrat přání," prohlásil. S radostí řekl, že chce novou autodráhu a v tu dobu se nic nestalo. Bylo ticho. Otevřené okno bouchalo o rám a začalo hodně pršet. Uvědomil si, že je to blbost a šel se dívat na film. Když šel do svého pokoje, našel tam své vysněné přání a hned běžel k prstenu, ale už ho nenašel. Měl strašnou radost. Když ale jeli jeho rodiče domů, měli po cestě havárku a nepřežili to. V tu chvíli si Petr uvědomil svou chybu, vyčítá si, kdyby počkal, bude si přát, aby se jeho rodiče vrátili a žili jako dřív. Každý ho měl za blázna, že viděl kouzelný prsten, ale teď je ze mě spisovatel a takhle vzpomínám na mé rodiče a často si vyčítám, že za to můžu já.