Autor: Templara (Mincmistr.Vit[zavinac]seznam.cz)	Stáhnuto ze serveru: http://www.cesky-jazyk.cz

NAŠE TŘÍDA PŘED ZRCADLEM
(úvaha)

Kdybych měl popsat naši třídu, přirovnal bych ji k žule. Žula obsahuje mnoho nerostů, ať už stejných, podobných, rozdílných nebo úplně odlišných.
Kdybychom měli být žula, jak by to asi vypadalo? Myslím si že asi nějak takhle... 
Dívky z naší třídy bych si představoval jako slídu, která je všude okolo, je jí všude plno. Jsou dost důležité, ale ne tak dost důležité jak si myslí.
Najdete zde i augity a amfiboly, což jsou malé, nepatrné, nepotřebné černé tečky, které jenom kazí krásu žuly. Nechtěl bych jmenovat Michaela. Domnívám se, že má i dobré vlastnosti. Udržuje pohromadě všechny kluky. Všichni se spojí proti němu. A někdy se to neobejde bez rvačky.
Naše překrásná žula v sobě uchovává i překrásné lesklé, svítivé, nadřazené, které žulu zvýrazňují a dodávají jí noblesu, ale hlavně drží celou žulu pohromadě. Mezi překrásné křemeny bych jmenoval především sebe. Dále pak ještě jednou sebe.A nakonec Sáďu, maiviho, a lehce zešedlého, ale přesto mezi námi, ¨¨křemena Sebana¨¨, a sebe.
Naši paní učitelku bych viděl jako geologa. Vytáhla nás z hlíny a prachu aby z nás udělala překrásný výstavní kousek v muzeu. Ale jako každý geolog, ani naše paní geoložka nemůže být neomylná. Někdy se stane, že se jisté nerosty odštípnou a většina zbylých je trvale poškozena, i přesto jí děkujeme, že nás z oné studené, prašné země vytáhla právě ona.